Giovanni+Boccaccio



Giovanni Boccaccio var en dikter, forfatter og humanist i Firenze, Italia under renessansen, en periode i litteratur- og kunsthistorie. Boccaccio ble født 16. juni 1313 i Firenze, og døde 21. desember 1375. Han var sønn av en kjøpmann, og han ble først utdannet innenfor handel. Boccaccio ombestemte seg når det gjaldt studier, og begynte å studere i rettsvitenskap i stedet. Han fokuserte deretter på sitt forfatterskap og studerte klassisk litteratur og samtidslitteratur. Boccaccio arbeidet med blant annet sine skrifter og studier og for utbredelsen av kunnskapen om gresk diktning og kultur. Han skrev en biografi om Dante, en annen kjent forfatter fra Italia under tidsepoken renessansen, og han holdt forelesninger om //Den guddommelige komedie,// som er en bok av Dante. Man sier at Boccaccio var den personen som skapte den italienske prosa, og han var også en av de første forfatterne som skrev ”moderne” (i forhold til sin tid) noveller.

Boccaccio har skrevet flere bøker og tekster, men //Dekameronen//, italiensk tittel //Il Decameron//, regnes som hans viktigste litterære verk. Det er en novellesamling, og den ble sannsynligvis påbegynt i 1348 og fullført i 1353. Boka er preget av sterke fortellinger, noen av dem noe erotiske, mens andre er tragiske. Novellene har inspirert forfattere som blant annet William Shakespeare. Novellene har en felles rammefortelling: Da pesten kommer til Firenze, i 1348, flykter ti unge mennesker. Av disse er sju kvinner og tre er menn. De flykter ut av byen for å unngå å bli smittet. De bosetter seg på et slott/en herskapsvilla. Her tilbringer de ti dager, og de forteller hverandre historier i løpet av de ti dagene for å få tiden til å gå. Hver dag skal hver av dem fortelle en historie for de andre ni. Dermed ender vi opp med 100 historier, men forfatteren legger inn en historie til på dag fire, slik at det antall historier blir 101.

En av novellene fra //Dekameronen// handler om Madonna Filippa, en andelskvinne som er respektert, i byen Prato. Novellen står på 379-381 i //Tema//. Den handler om Madonna som blir tatt i å være utro av mannen sin. Hun blir stilt for retten av mannen sin. På den tiden var det en lov som sa at hvis en mann så sin kone være utro med en annen mann, eller en hvilken som helst kvinne ble funnet med en annen mann for pengers skyld, skulle hun brennes på bålet. Men Madonna, med sitt smarte og snartenkte hode, og litt humor, klarer å komme seg unna dommen. I tillegg blir loven endret. Vi ser at novellen har likestilling mellom mann og kvinne som en rød tråd gjennom hele teksten, og dette viser at Boccaccio var en forfatter med tanker og ideer som ikke kom for fullt før flere hundre år seinere, men feministene på 1900-tallet og lignende.

[] [] Bilde:
 * Kilder:**