Essay



Essay er en fagtekst, som er en mellomting av kåseri og artikkel. I essay tar man ofte for seg dagsaktuelle saker og hendelser i verden. Temaet blir behandlet og diskutert på en faglig måte, men man prøver ofte å legge vekt på sine meninger. En sak trenger ikke å drøftes fra flere synsvinkler som i en artikkel, men man forsvarer det man selv mener er riktig og argumenterer for dette på en noe saklig måte. Det kan brukes humor eller ironi, bare ikke i like stor grad som i kåseri. Essay bruker dette for å være noe mer underholdende og interessant for flere lesere enn det fagartikler er. Les mer om essayet her.


 * "Om lukter" av Michel de Montaigne **

Ovenfor er et bilde av et maleri/tegning av Michel de Montaigne.

Essay var en av sjangrene som kom med renessansen. Ordet essay kommer opprinnelig fra det franske ordet ”essai” og betyr ”forsøk”. Essayet ble oppfunnet av juristen Michel de Montaigne. Det var først i 1580 at essayet ble fremmet i boken til Michel de Montaigne’s som heter ”Les Essais”. Et eksempel på et essay som står i boka ”Les Essais” er "Om lukter", som står skrevet på side 385-386 i boka "Tema".

Essayet ”Om lukter” minner om tilfeldige inntrykk og meninger om lukter slik Montaigne opplever lukter og som han satt sammen til en tekst. Montaigne blander refleksjoner med kommentarer skrevet av ham selv. Han bruker også sitater for å få fram det han mener.

”Om lukter" handler altså om Montaignes oppfatning av lukter. Montaigne forteller om sitt syn på lukter, hva han assosierer med lukter, og han trekker også inn andres meninger om lukter. Han forteller hva han selv synes lukter best, og lukter han ikke liker. Montaigne mener at god lukt og parfyme brukes til å dekke til defekter og vond lukt, og det å lukte godt egentlig betyr å lukte vondt. Han synes også at god lukt får ham i god sinnsstemning, og at krydder og urter gir mat de deiligste lukter. God lukt er jo noe som alle ønsker å ha rundt seg, og Montaigne skriver at det kanskje er derfor at de fleste religioner bruker røkelse. På den tiden Montaigne skrev essayet, hadde byene ikke noe kloakksystem, og folk kastet søppel og avføring ut av vinduene. Kanskje det er derfor han skriver at han liker de enkleste og naturligste dufter best?

Som skrevet tidligere så bruker Montaigne sitater av flere forfattere og diktere i essayet, alle romere. Han siterer Plautus, en romersk komedieforfatter som levde fra ca. 251-184 f. Kr., Marcus Valerius Martial, en spansk-romersk satirisk dikter som levde fra 40-103 e. Kr. og Horats, en romersk dikter som skrev satirer, oder(lyriske dikter, ofte lovprisning) og epistler(brev/tekst i brevfor) og han levde fra 65-8 f. Kr.

Et sitat fra "Om lukter": "//Kvinnen lukter godt når ikke lukten kjennes".////(Plautus, Mostellaria (Spøkelse))// Montaigne mener at kroppen lukter best når den ikke lukter noe som helst, også kvinner. Han mener også at kvinners handlinger lukter best når de er umerkelige. I tillegg mener han at kvinner bruker altfor mye parfyme og andre ting som skal gjøre underverker med lukten som de skiller ut.

Noen essaytrekk i teksten ”Om lukter” et at det er brukt noen forsøk på humor i teksten, det er også forklart på en faglig måte, noe som blir litt rart til dette emnet. Lukt er noe vi alle har et forhold til, og det er derfor det egner seg godt som tema i et essay. Essayet er personlig, undrende og filosofisk i tillegg. Og en essayist er vanligvis en kombinasjon av alle disse, noe Montaigne er. Montaigne skriver om lukter fra sin egen synsvinkel, og forsvarer det han mener er riktig og argumenterer for dette på en noe saklig måte.

”Tema VG2”, utgitt av //Det Norske// Samlaget, skrevet av Jansson, Kristoffersen, Krogh og Michelsen. [] []
 * Kilder: **