Språk+på+1700-tallet

Det norske språket har blitt endret mange ganger i løpet av tiden som er gått, og språket vil fortsette å endre seg i all tid. Denne artikkelen forteller kort om språket i Norge på 1700-tallet.

På 1600-tallet var det tysk som var hoffspråket, men i 1700-tallet ble fransk og latin viktige språk. I Norge ble i tillegg norsk og dansk mer om mer like. Norge var i union med Danmark fra 1660-1870. Under unionsperioden ble dansk sett opp til, og det var dette språket som brukt, både skriftlig og muntlig, ved slottet. Dansk ble også snakket i byene, mens i landsbyene ble det brukt norske dialekter, som ble sett på som ufullstendige utgaver av dansk. Som skrevet tidligere, ble dansk sett opp til, derfor var det mange nordmenn som snakket dansk. Dette førte til at dansk ble preget av norsk. Det bodde danske familier i Norge under unionsperioden. De danske plukket opp norske ord, og dermed ble dansk mer tilnærmet norsk.

På 1700-tallet ble det bygd danske skoler, og det ble også obligatorisk med undervisning. Dette gjorde at flere kunne lese og skrive, og folk "lærte" seg dansk. I tillegg var det mange sentrale forfattere i denne perioden, som sto for en utvikling i det norske språket. Holberg er en av de kjente forfatterne fra denne tiden. Han var blant annet opptatt med å gjøre danskspråket kjent. Les mer om Holberg her.

På 1700-tallet kom opplysningstiden til Norge. Les mer om opplysningstiden, eller klassisismen som det kalles for innen kunst og litteratur, her, slik at du får en bedre forståelse av det som skjedde i Norge på 1700-tallet.

Bildet under er av Ludvig Holberg. Kilde: []



”Tema", VG2, utgitt av Det Norske Samlaget, skrevet av Jannson, Kristoffersen, Krogh, Michelsen
 * Kilder:**